- Edward Ray Stokes! Släpp vapnet! - Ni först.
Vi fick dina brev, Edward. Jag läste vartenda ett.
- Då förstår du mig. - Ja. Jag förstår att du är arg.
Du är sårad inombords.
Men flickan heter Sheryl, och hon är inte din mor.
Hon har inte sårat dig som din mor gjorde.
- Hon måste dö. - Nej. Inte i dag.
Lägg ner vapnet, Edward.
- Blake, är du oskadd? - Ja.
- Kalla på läkare! - Det är ingen fara.
Okej, Hotch. Vi ses på flygplatsen.
- Är du säker på att du är okej? - Jadå.
Kulan träffade nästan artären. Du hade tur.
- Jag är närmast skottsäker. - Ja, jag har hört det.
Då avslutar vi och åker hem.
Hej, pappa.
Ja, jag mår bra. Hur mår du?
Vi håller på att avsluta här.
Vi är i soliga Los Angeles. Hur så? Är allt som det ska?
Hjälp med vad?
Jag är beredd.
Hör upp, allihop! - Varsågod, Garcia.
I går i Kansas City blev 50-årige joggaren David Morrison ihjälslagen.
Ni har informationen på era plattor.
- Det ser brutalt ut. - Typiskt övervåld.
Han är avklädd och iförd trosor som jag misstänker inte är hans.
Hans kläder hittades i närheten.
- Sexuella övergrepp? - Vi väntar på svar.
- Några andra offer? - Eventuellt.
Vi har Tommy Barnes och Melissa Hawthorne.
De försvann från en fest i fjol och slogs ihjäl på liknande sett.
Men de var två, och klart yngre.
Och vad betyder trosorna? De här två var fullt påklädda.
- Är det samma mördare? - Min pappa tror det.
- Han är kommissarie i Kansas City, va? - Före detta.
- Din bror är väl också polis? - Mordutredare. Men pappa ringde.
- Då är det ingen officiell inbjudan. - Men han har stort inflytande.
Vi borde kanske vänta och inte tränga oss på.
- Men om det är en seriemördare, då? - Vi åker dit om de ber oss.
Min far har nästan aldrig fel. Det är irriterande, men sant.
Det är värt att undersöka. Jag ber piloten flyga oss till Kansas City.
BETEENDEANALYSGRUPPEN QUANTICO - FBI
MORD
FBI - BETEENDEANALYSGRUPPEN
mord - HILLSIDE
OKÄND FÖRÖVARE
"Bröder och systrar står varann lika nära som händer och fötter."
Vietnamesiskt ordspråk.
Morrison var författare, de andra två var studenter. Ingen dna-matchning.
- Och det är ett år mellan morden. - Trosorna kan handla om förnedring.
Blake, varför trodde din pappa att fallen hör ihop?
- Blake? - Ja?
- Är allt som det ska? - Ja, jag blev bara distraherad.
Bekanta ljud, synintryck och dofter kan framkalla förträngda minnen.
- Händer mig jämt. - När var det senast?
- För 422 dagar sen. - Jag frågade Blake.
- För cirka fem år sen. - Det är lång tid.
När jag lämnade Kansas City ville jag helst inte återvända.
Hennes bror kallades till ett rån. Rånarna var höga på PCP.
- Han och kollegan blev skjutna. - Varför känner vi inte till det?
- Vad skulle hon säga? - Jag vet inte. Något.
- Blake värnar om sitt privatliv. - Och det var för mer än 25 år sen.
- Jag miste min pappa på samma sätt. - Ja, men du pratar sällan om det.
Folk sörjer på olika sätt. Man kan inte klandra henne.
Jag klandrar henne inte, men hon kunde ju ha sagt nåt.
- Ni har inget här att göra. - Du vet hur pappa är.
- Ja, han ringde till kommissarien. - Så hur blir det?
Kommissarien bad mig samarbeta. Ni slösar bort er tid.
Ungdomarna hade inget med Morrison-mordet att göra, okej?
De mördades på Prospect när de försökte köpa gräs.
Prospect Avenue. Många kriminella.
Vi vill inte tränga oss på.
Om 24 timmar kan vi säga om fallen hänger ihop.
- Vi är bra på vårt jobb, Scott. - Självklart.
- Alex? - Pappa!
Det var länge sen. Du ser ut att må bra.
Jag pratade just med Garrity.
- Är ni Hotchner? Damon Miller. - Angenämt.
Tack för att ni kom, och tack för att ni tar hand om henne.
Hur ser planen ut?
Det ligger avsides. Det underlättar, om man planerar att slå ihjäl nån.
Talar du av egen erfarenhet?
Morrison var en 50-årig författare och tydligen en utmärkt triatlet.
En bra plats att ligga i bakhåll. Men varför välja nån i bra form?
- Morrison var kanske målet. - Så han kände mördaren?
Det kan ha funnits en konflikt. Att slå ihjäl nån är så personligt.
- Mördaren var också i bra form. - Ja, den sortens våld kräver det.
- Han kan också ha varit drogad. - Det är möjligt.
Det liknar ett överfall. Hur gjorde han det?
Han övervakar Morrison, och lär sig att han springer här på morgonen.
Han väntar, gömmer sig... och hoppar på honom.
Eller så springer han i fatt honom, även om Morrison är triatlet.
Hoppas att han inte har fler mål.
Om han drivs av vrede är han inte färdig än.
Du kunde ha ringt, pappa. Men du vänder dig till min chef och henne.
För att du har nåt på känn?
- Vad hade du sagt om jag hade ringt? - Jag...
Exakt.
Hon ringer inte mig. Jag måste flyga till Washington för att träffa henne.
Jag står faktiskt här.
Det sista avdelningen behöver är kritik för nån FBI-seriemördarjakt.
Nej, det sista avdelningen behöver är en seriemördare på fri fot.
Hon har rätt, och det vet du.
- Vet du vad, pappa? - Nej, vadå? Säg det.
Du är pensionerad. Varför lägger du näsan i blöt?
Jag är din far, och jag tänker lägga näsan i blöt tills jag dör.
Och med tanke på min höga ålder är den dagen inte långt borta.
Men okej, om ni uppför er som om ni är släkt, så drar jag mig ur.
Enda sättet att ta honom är om ni samarbetar.
Spår av koffein, men inget mer.
- Han har skador på halsen. - Dödsorsaken var kvävning.
Ser du frakturen här? Mördaren tog stryptag.
Att strypa nån är svårt nog, men att bryta nacken...?
Han var stark. Fyra brutna revben, vänster underarm krossad...
Skallfraktur, bruten käke och spräckt mjälte.
- Använde han nåt tillhygge? - Nej, titta här...
Han använde sina bara händer. Kanske stövlarna.
Men de flesta skador har tillfogats efter döden.
Han måste ha varit drogad. Det här är inte bara vrede.
- Några spår av sexuella övergrepp? - Nej.
Barnes och Hawthorne blev inte utsatta för detta.
Skolungdomarna?
De hade inte tillfogats några skador efter döden.
Tror ni att det är samma mördare?
Måste vi gå igenom det igen?
Jag beklagar, mr Barnes. Vi vill fånga er sons mördare.
- Mina svar är desamma som då. - Ni hittade Tommy och Melissa.
Därför är det extra viktigt att vi går igenom allt igen.
Ni sa att det var sent, och att ni blev orolig.
Tommy hade laddat ner en "hitta mina vänner"-app på min telefon.
Ett par timmar senare hittade jag Melissa och honom i gränden.
Hade Tommy några fiender, nån som ville skada honom?
Han var en bra kille, jag har ju sagt det!
Tack för att ni kom, mr Barnes. Om vi har fler frågor, så hör vi av oss.
Kan ni vänta lite? Jag har några frågor till.
- Scott...? - Ursäkta.
- Han döljer nåt. - Han sörjer sin son.
- Precis! Och han vill bara härifrån. - Kan du klandra honom?
Om FBI ville hitta min sons mördare, skulle jag göra allt de bad mig om.
Titta på hans kroppsspråk. Han är alldeles för uppjagad.
Det är nåt som är fel. Jag kan inte förklara...
Varför inte? Är det för komplicerat för mig?
Allvarligt? Ska vi ta det nu?
Jag ber dig, Scott. Samarbeta för en gångs skull.
Mr Barnes, jag beklagar att jag måste fråga er detta.
Jag kan inte fånga mördaren om ni inte är ärlig mot mig.
Var Tommy och Melissa påklädda när ni hittade dem?
- Vad menar ni? - Var Tommy iförd damtrosor?
Vill ni hedra er sons minne?
Ni kan skänka frid åt de andra offrens familjer.
Jag ber er, berätta sanningen.
Jag kunde inte...
Ingen fara. Vi vill bara hjälpa er.
När jag hittade dem...
...var hon naken, och Tom...
Tommy hade damtrosor på sig, och jag...
Jag kunde inte låta dem se honom på det viset.
Jag tog av honom dem och satte dem på Melissa.
- Jag klädde på dem igen. Förlåt. - Det gör inget.
- Är det dags? - Väntar bara på dig, älskling.
- Vad var det? - Släppte du ut Rufus?
Gjorde inte du det?
Rufus!
Men Rufus, då...!
- Är allt i sin ordning? - Ja, det var bara katten.
Renee!
Gil Patterson var bankdirektör, frun Renee var sjuksköterska.
Om offren är målen, vilken är då kopplingen?
- De är kanske surrogat. - För vem?
Grannen fann dem när hon såg att dörren stod på glänt.
Har de några släktingar? Vi måste kontakta dem.
En dotter, Laurie. Hon studerar i Missouri.
- Exakt samma metod. - Damtrosor och övervåld.
- Men han trappar upp det. - Det är hans första inbrott.
Vad har du fått fram?
Morrison var vikarie i engelska innan han gav ut sin första bok.
Han arbetade på Jefferson High School, där Tommy och Melissa gick.
- Pattersons har en dotter. - Var gick Laurie i high school?
- Jefferson. - När tog hon examen?
- För fyra år sen. - Hon var där samtidigt som Morrison.
Jag ringer till Hotch och berättar.
Val av offer och plats antyder att vi letar efter en vit man runt tjugo år.
Han är sadist med stark vrede, vilket förklarar det kraftiga våldet.
Alla fem offer har koppling till Jefferson High School.
Han är troligen en tidigare elev eller anställd.
- "Tidigare"? - Vi tror att han har drogproblem.
Hans problem hindrar honom från att studera eller arbeta.
Våldet och kränkningarna får oss att tro att morden bottnar i hämnd.
Han kan ha blivit kränkt nån gång.
- Troligen som tonåring. - Nu vill han utkräva hämnd.
- Men varför vänta ett helt år? - Han kan ha suttit inne.
Leta bland våldsbrottslingar och yngre fängelsekunder.
Vi tror att det första mordet var ett slags experiment.
Tommy och Melissa hade fler avvärjningsskador än de andra.
Att överfalla två personer är svårt.
Han använde nog året till att finslipa sin teknik.
Han är vältränad, så han tränar nog mycket. Troligen i lågprisgym.
Kom ihåg att han dödade offren med sina bara händer. Han är stark.
Var försiktiga. Han blir farligare och farligare.
- Ge dig nu, vi stänger. - Bara två ronder till.
Stick nu, jag vill härifrån.
Bara några minuter till. Okej? Går det bra?
Visst, inget problem. Jag vill inte bråka.
- Jämför listan över exfångar igen. - Redan gjort, ingen matchar profilen.
Hej, gumman. Alla lyssnar.
Info om Jefferson High: De är jättebra på football.
Det enda noterbara under tio års tid-
- utöver morden på Tommy och Melissa, är en annan elevs död.
Riley Wilson, för fyra år sen. Jag skickar över informationen nu.
Han körde in i en telefonstolpe.
Man spekulerade i om det var självmord. Han var inte påverkad.
- Toppbetyg, inga anmärkningar. - Morrison och Laurie var där då.
Ta fram en lista över elever och anställda när Riley Wilson gick där.
- Föräldrar och släktingar också. - Jag fixar det. Jag hör av mig.
Här är en ofullständig lista över tidigare elever som bor i staden.
- Varför ofullständig? - Vi delar upp arbetet.
Jag ska kika på det.
En av dem kan vara förövaren Se till att dina mannar vet det.
Självklart.
Vet du...
Jag hade aldrig åkt hit om inte pappa hade bett mig.
Du har rätt att vara arg.
Det är okej. Vi har inte setts på flera år, och nu får vi arbeta ihop.
Bäst att jag sätter i gång.
- Charles Gates? - Ja?
Kriminalassistent Miller. Får jag ställa några frågor?
- Visst. - Får jag komma in?
- Självklart. Ursäkta röran. - Ingen fara.
Laurie, vi beklagar det som hände dina föräldrar.
Tack för att du kom hit. Vi vet att det är jobbigt.
Det går bra. Jag vill inte åka hem.
Kan vi erbjuda dig nåt?
Får vi ställa några frågor?
Vet du om nån ville göra dina föräldrar illa?
Nej.
Nån som skulle vilja skada dig?
Nej. Herregud...!
Förlåt...
- Ingen fara. Vi tar en paus. - Tack.
Jag blev chockad när han dog. Riley drack inte ens.
- Jag hade sett honom i skolan... - Hade ni en bra relation?
Han var inte så social. Han höll sig för sig själv.
- Var han en enstöring? - Ja. Vi umgicks en del.
Lögnare!
Pappa! Hur mår han? Vad hände?
- Han fick ett slag i huvudet. - Var är hans partner?
Han kom ensam. De delade på listan för att hinna med fler.
- Jag följer med. - Nej, stanna här.
Oroa dig inte, jag tar hand om honom.
Förövaren var nog redan här när din bror kom hit.
- Charles var målet. - Han har en mission.
Jag tror att han tog Scotts vapen.
Han lär inte tveka att använda det.
Scott har skrivit: "Charles och Riley, goda vänner."
Han har strukit under "goda" och "vänner".
Som barn strök han under saker när han var riktigt irriterad på nåt.
Strök han under ord när han var irriterad?
Mamma lät oss skriva brev till varandra för att lösa konflikter.
Hon såg det som ett bra sätt att lära sig uttrycka sina känslor.
Vad var det med "goda vänner"...?
Hej, pappa. Hur mår han?
Hej, Laurie. Hur mår du?
Jag har fler dåliga nyheter. Mördaren har slagit till igen.
Han har mördat din tidigare klasskamrat Charles Gates.
Jag förstår att det är jobbigt, men vi behöver din hjälp.
Jag vill fråga dig om Charles och en annan elev, Riley Wilson.
- Vad är det med dem? - Var de goda vänner?
Charles och Riley? Nej, Riley hade inga vänner.
Varför inte det?
- Han var en supertönt... Ett lätt offer. - Vad menar du?
- De mobbade honom jämt. - Vad gjorde de med honom?
De retades, slog honom...
Och så det där med underkläderna...
Underkläderna?
Några killar stal Rileys kläder när de hade gymnastik.
Där är han.
De tvingade honom att sätta på sig trosor.
Sen skickade de sms till alla att de skulle gå ut i korridoren.
Hela skolan dök upp.
Vems idé var det?
Min förra pojkvän, Lance Tate.
Han var en idiot.
Var höll lärarna hus?
Mr Ramsey och en vikarie satte stopp för det.
Gå tillbaka till klassrummen!
Det är slut på det roliga.
- Hände det nåt med Lance? - Nej.
Blev fler mobbade, eller bara Riley?
- Det var andra också. - Minns du deras namn?
Handlar det om det? Är det därför mina föräldrar blev mördade?
Laurie studerade på annan ort.
Så han väljer föräldrarna för att få henne att lida.
Lauries ex Lance Tate tjänstgör i Afghanistan.
- Föräldrarna bor i Arizona. - Vi hör dig, Garcia.
Jag tog namnen Laurie gav oss-
- och jämförde dem med Riley Wilsons sms och mejl.
Jag fick två träffar. Kevin Russ, som var hans labbpartner i kemi-
- och så en intressantare kille: Ronald Underwood.
- Varför är han intressant? - De verkar ha varit vänner.
- Ronald slutade efter Rileys död. - Vet vi nåt mer om Underwood?
Pappan stack. Han bor med mamman, som har fyra domar för rattfylla.
Han lägger mycket tid på internet, där han tittar på porr och MMA...
- Och så köper han anabola steroider. - Han blev kanske också mobbad.
- Han kan också känna ett ansvar. - Nu vill han straffa de skyldiga.
Laurie sa att en vikarie och en mr Ramsey var där den dagen.
- Morrison var nog vikarien. - Var är Ramsey nu?
Harold Ramsey, historielärare. Han är kvar på Jefferson High.
Skicka över Ramseys och Underwoods adresser.
- Skickat... och skickat. - Tack.
- Är det Harold Ramsey? - Ja.
- Det här är Alex Blake, FBI. - FBI?
Mr Ramsey?
Mr Ramsey!
Snälla, sluta.
Hur känns det?
- Varför gör du så här? - Jag önskar att alla kunde se det.
Ska vi skaka hand och glömma det? Det var väl så du brukade säga?
- Vad pratar du om? - Riley!
Gå tillbaka till klassrummen! Det är slut på det roliga.
Du visste vad de gjorde mot oss!
Du gjorde inget åt det! Och så ville du att vi skulle skaka hand.
Skaka hand?! Trodde du att det skulle lösa nåt?
Vi tror att Underwood har ett stulet polisvapen.
Vi delar upp oss i tre grupper och genomsöker varje rum.
Här startade allt, så det är nog slutmålet.
Han är i stånd till allt, så var försiktiga.
Gå!
- Gå, sa jag! - Ronald, jag ber dig...
- Så nu minns du mitt namn? - Sluta nu.
Res på dig.
Res på dig!
Kom igen. Gå!
Ronald Underwood! Släpp vapnet!
- Släpp honom, Ronald! - Han ska veta hur det känns.
Det gör han nog. Se på honom.
Släpp honom.
- Han borde ha stoppat det. - Vi vet varför du gör så här.
Det som hände Riley var inte ditt fel.
Ingen stoppade det. Ingen gjorde nåt.
- Men det gjorde du. - De fick vad de förtjänade.
Men ingen mer behöver dö. Lägg det förflutna bakom dig.
Han var min enda vän.
Jag vet det. Men det är över nu, Ronald.
Ni behöver inte sätta på handbojor. Släpp mig!
De sitter för hårt. Släpp mig!
- Hur är det med armen? - Den dunkar.
Är du okej?
Jefferson High var konkurrenter till min skola.
Jag såg några football-matcher här.
- Det väcker väl minnen? - Jodå. Dåliga sådana.
- Hur mår din bror? - Hjärnskakning.
Men han är vaken och kommer att klara sig. Gudskelov.
Bra. Vill du att jag kör dig dit?
Nej, både min mamma och min storebror Danny dog på det sjukhuset.
Jag har ingen lust att åka dit igen.
Hur är det med huvudvärken?
- Medicinen hjälper. - Du hade tur.
Du skulle inte ha åkt dit ensam. Din tjocka skalle räddade dig.
Du skrämde mig verkligen.
- Jag borde väl gratulera dig. - Vi gjorde det tillsammans.
Pappa hade rätt, alltså?
- Jag avskyr det. - Samma här.
Du...
Förlåt att jag var en idiot. Du förtjänade det inte.
- Nej, det gjorde jag inte. - Varför blir jag så irriterad på dig?
För att jag är din syster.
Det är normalt att syskon känner ovilja mot varandra.
Vad betyder det? Är det din profil av mig? Ovilja?
Jag tycker inte illa om dig, Alex. Jag saknar dig.
Ett konstigt sätt att visa det på...
När Danny dog stack du bara.
Och efter att mamma dött dök du inte upp alls längre.
Min storasyster bara smet.
- Jag kunde inte stanna här. - Nej, det har jag förstått.
Här är du, den stora lingvisten, men du kan aldrig säga nåt.
Du ringer aldrig. Du skriver aldrig.
- Hur är det? - Det är armen. Jag blev skjuten.
Va?! Det är precis det jag menar.
Det är inget. Jag mår bra.
- Jaså? Vet pappa om det? - Nej.
Självklart inte, varför skulle han?
Du har rätt. Jag ber om ursäkt.
Jag är dålig på att ringa. Och det är jobbigt för mig att komma hem.
När jag ser dig, tänker jag på Danny. Ser jag pappa, tänker jag på mamma.
Men jag ska försöka bättra mig.
Det lovar jag.
Jag saknar dig också.
- Ni är sena. - Fem minuter, typ.
- Ni är ändå sena. - Tjena, farsan.
- Hur mår skallen? - Den mår bra.
Har ni blivit sams? Tänkte väl det!
Som barn brukade ni alltid bråka, och en stund senare var det glömt.
Det gjorde er mor galen. Sen gjorde hon mig galen.
- Har du hört att hon blev skjuten? - Vad bra...!
- Ja, det har jag hört. - Har du hört det?
- Vi behöver mer is. - Ta för dig, bara.
Hej, hur står det till?
- Du måste vara Scott. Penelope. - Hej.
- Vad gör du här? - Jag bjöd hit dem.
Flyget tog bara 2,5 timmar. Jag missar inte en Kansas City-grillfest.
Jag äter bara tillbehören. Jag är vegetarian.
Vad menar du med "dem"?
Ni är här, allihop!
Våra världar kolliderar.
- Vi blev lovade revbensspjäll. - Din farsa är grym på att grilla.
- Ingen fest utan hela familjen! - Det har du rätt i.
- Vem vill ha en öl? - Jag!
- Skål för Blake. - Skål!
"Ensamma kan vi göra så lite, tillsammans kan vi göra så mycket."
Helen Keller.